Gud er ikke noget for dig, Lenny.
Gud er for mennesker, der ikke behøver frihed.
Du tager fejl med hensyn til abort.
Du spreder en sorg, du end ikke forstår.
Det er det værste, et menneske kan gøre.
Du har begået en fejl, som burde være undgået for enhver pris.
Du indfører regler, der er sande hver for sig -
- men som samlet set udgør et system, der er alt for strengt.
Hvad angår abort, er strenghed det eneste alternativ.
Det er en forbrydelse, forbudt og straffet i Anden Mosebog -
- kapitel 21, vers 22-25. Det ved du udmærket.
22: "Når mænd kommer op at slås og kommer til at skubbe til en gravid -
- så hun aborterer, men der ikke støder andet til -
- skal den skyldige bøde med det, kvindens mand pålægger ham."
"Boden skal han betale hos dommerne."
23: "Men støder der en ulykke til, skal du betale med liv for liv."
24: "Øje for øje, tand for tand, hånd for hånd, fod for fod."
25: "Sår for sår, flænge for flænge, skramme for skramme."
Det har kirken altid holdt fast ved, og det er kun moderne slaphed -
- der forsøger at gøre synder til rettigheder.
Ikke for at opmuntre til det.
Ingen er for abort i sig selv, men for at underminere vores autoritet.
Hold nu op, Lenny. Du ved godt, at de vers er mere komplicerede end som så.
Ja, man betaler skadeserstatning for aborter -
- eller lider døden, hvis kvinden omkommer i forbindelser dermed.
Men det er ikke det, det handler om. Jeg taler om medlidenhed og empati.
Bouvier? Spilder du min tid med Bouviers nonsens?
- Eller Den Hellige Alfonsos vrøvl? - Det er ikke vrøvl!
At abort er en "alvorlig moralsk afvigelse" er indiskutabelt.
Det var det, Johannes Paul II sagde, og de tre ord:
- alvorlig, moralsk og afvigelse, har udspring i pavens ufejlbarlighed.
Alligevel begrænsede pave Gregorius XIV i 1591 -
- med en pavelig bulle -
- bandlysningen til abortering af et foster med sjæl.
Dermed indførte han en sondring -
- der går imod at skære forskellige situationer over én kam.
Jeg er dødtræt af sondringer.
Også for Thomas af Aquino og helt op til midten af 1800-tallet -
- kunne det kun kaldes abort, når fostret havde fået sin sjæl -
- og det indtræffer i tredje graviditetsmåned.
Videnskaben er en gave fra Gud, der lærte os, at ægløsningen er spontan.
Spørg en kvinde om det. Dengang man stadig troede -
- at der var to slags befrugtning, nemlig en mandlig med sæd -
- og en kvindelig med æg -
- ansås det for syndigt ikke at tilfredsstille en kvinde.
Men da det blev opdaget, at ægløsningen var spontan -
- blev prisen flere milliarder kvindelige orgasmer.
Men det gjorde psykoanalytikerne rige.
Et fag, der ikke kræver arbejde, men giver mange penge -
- og som vi har ladet glide os af hænde.
Jeg bønfalder dig, Lenny. Genovervej din holdning til abort.
Hård i princippet, blød i praksis.
Abort er at sige nej til livet.
Folk vil da skide på livet!
Livet er ikke en dum pyntegenstand på intethedens sofabord.
Livet er til for at blive brugt.
Og blive brugt godt. Til at elske og blive elsket.
Lad mig minde dig om, hvad den hellige Alfonso sagde om abort:
"Ved en abort er alle skyldige undtagen kvinden."
Tænk, hvis det ikke kun gjaldt abort.
Tænk, hvis alle er skyldige i alt i livet, undtagen kvinden.
Taler du nu om din mor?
Hvem skulle jeg ellers tale om?
PAVELIG MISSION OMGÆRDET AF MYSTIK
HAR KURTWELL EN HEMMELIG SØN?
Hvad skal der ske mig i dag?
Kl. 10: Tea Party-bevægelsens formand.
11.15: rektoren for Stanford.
13.00: planlægningsmøde med guvernøren.
Hvornår så De sidst Deres far?
- Han er min guvernør nu. - Savner De ham ikke?
- Han savner ikke mig. - Jeg savner dem alle.
Men mere end nogen anden savner jeg Jack Walser.
Han var vicevært der, hvor jeg boede, før jeg modtog Herrens kald.
Han inddelte lejerne i to kategorier:
De indfødte og nomaderne.
En dag ringede Jack på døren klokken ti om formiddagen.
Han troede, at Lucy og jeg var i skole, men vi havde feber den dag.
Vi var glade for at være hjemme.
Gennem dørsprækken så jeg min mor tilbyde ham en kop kaffe.
Den drak han stående -
- for ikke at gøre stolen våd med sit regnvåde tøj.
Der var noget galt. Han var kommet for at sige noget vigtigt.
Mr. Walser informerede min mor om, at værten havde besluttet -
- at indføre en betragtelig huslejeforhøjelse ...
Han gjorde det med et kærtegn ...
Med et kærtegn, som egentlig aldrig fandt sted -
- men som alligevel næsten strejfede min mors kedelige hår -
- mit hår, Lucys og vores fars -
- der lå på et hotel med sin elskerinde i favnen -
- og lyttede til regnen ...
... fuldstændig ligesom os.
Vi nomader flyttede ud en aften -
- for ikke at blive set af de indfødte.
Men for foden af trappen ventede mr. Walser.
Han gav os alle hånden, en ad gangen.
Han sagde noget, jeg aldrig har forstået, og derfor husker endnu.
Han sagde til mig: "Køb altid billet bagest i toget."
"Det er sikrere der."
Hvorfor rejser den spanske anklager ikke hjem til sin pave?
- Hvad laver han her? - Går ture, drikker og sover.
Han kæmper mod døden -
- hvilket er det mindst interessante slag, vi må udkæmpe.
- Det er for sent. - For sent til hvad?
Til alt, Deres Eminence.
Hej, Pete. Har du fem minutter?
Ja, fader Gutierrez.
Jeg ville bare høre, om du har tænkt dig om.
Ja, jeg har tænkt over det.
Jeg har bestemt mig for ikke at anmelde ærkebiskop Kurtwell.
Hvorfor ikke?
De andre gjorde det heller ikke, men de fik penge.
- Det gjorde du ikke engang. - Hvorfor tror De, jeg ikke tog dem.
Hvorfor gjorde du ikke det?
Jeg har min værdighed.
Godt. Hvis du har så meget værdighed -
- burde du anmelde ham. Han er den personificerede ondskab.
Hvorfor græder du nu? Du ved jo, jeg har ret.
Bernardo ... Må jeg kalde dig det?
- Ja, selvfølgelig. - Glem alt om mig.
- Hej, Freddy. - Ciao, Bernardo.
Hvordan går træningen?
Jeg har gradvist intensiveret den.
- Har du tænkt over mit tilbud? - Hvilket tilbud?
Hvad mener du med det?
Du skal hjælpe mig med at knalde Kurtwell.
- Han savler, når han ser dig. - Ikke mig.
Jeg savler, når jeg ser dig, Bernardo.
Du skal bare gå ud med ham en aften.
Du kan stoppe, inden det går for vidt.
I mellemtiden finder jeg et skjulested og tager billeder.
Freddy, du er mit sidste håb.
Du rejser, når du er færdig.
Men jeg skal bo her bagefter. Forstår du?
Kurtwell er en af de mægtigste mænd i Queens.
Det forstår du vel?
Nu må du ikke blive vred, Bernardo.
Det gør jeg aldrig. Det er mit største problem.
Hej, Freddy.
Hvad vil du have, Freddy? Bare sig det, så får du det.
Jeg vil være tennisspiller og vinde Grand Slam.
Det skal du blive.
Skrid, dit røvhul.
Jamen ...
Jeg har fået en dato. Det er i næste uge.
Det er bare en dag i året, Rose. En helt almindelig dag.
De vil tømme mig, Bernardo.
Det er 60 procent risiko for, at jeg dør.
40 procents chance for overlevelse.
Og hvis jeg siger nej ...
... tør de ikke engang gætte på, hvor lang tid jeg har tilbage.
Men jeg siger ikke nej.
Jeg må til at drive hotellet igen.
Jeg kan ikke gøre det herfra med seks tavse overvågningskameraer.
Er det ikke skønt at leve i stilhed og ligge ned?
Nej, det er frygteligt. Vi fortjener alle en chance for at starte forfra.
Men ved du, hvad det sjove er?
- Hvad? - Hvordan jeg kommer herfra.
- Hvordan gør du det? - Derigennem.
De må rive muren ned -
- og gøre den til et kæmpestort vindue -
- og så kommer jeg ud, dinglende i en kran.
- Sikke et syn, det bliver! - Jeg kommer til at skamme mig.
Jeg må gå nu. Jeg skal skrive til paven.
Det lyder så uvirkeligt, når du siger det på den måde.
MERE KAN JEG IKKE SIGE. DERES HENGIVNE GUTIERREZ
Jeg vil forfatte en pressemeddelelse -
- der afviser rygterne om skumle affærer mellem Dem og Kurtwell.
En pressemeddelelse, der fortæller, at denne pave ikke kan afpresses.
Hvis det er sandheden, er pressemeddelelsen unødvendig.
Det er pointen, Hellige Fader.
Mellem os to ... Jeg er nødt til at have vished.
Kan Kurtwell afpresse Dem?
Lenny ...
Du tror, at du er hængslet.
Men du er døren.
Sancta Maria, mater Dei ...
Jeg elsker jer alle sammen.
Hvor er Esther, Peter og lille Pius rejst hen?
Til Ostia. De bor i et hus ved stranden.
Peter er privat sikkerhedsvagt nu.
Var de ikke lykkelige her?
Livet i Vatikanet er ikke så sjovt for unge mennesker.
- Hellige Fader? - Ja?
Alle her siger, at De er en helgen.
Det er bagtalelse.
Vis mig, hvor De bor.
Når De vil, kan De vende hjem.
Men jeg har ikke opnået noget med Kurtwell.
Det spiller ingen rolle. Kom hjem.
Jeg venter.
Ærkebiskop, Deres stift har gjort meget for lokalsamfundet.
Kan De fortælle mere om det?
Vi har brugt mange penge og megen tid på det område i årenes løb.
Jeg tror, at vi gennem idræt -
- kan få kontakt med de unge her -
- og indpode kristne værdier i dem.
Mange af projekterne omfatter tennis.
- Hvorfor lige tennis? - Jeg elsker tennis.
Det har været min lidenskab hele livet.
Og området her er faktisk berømt for sin tennis.
Tennis er en god mulighed for at vejlede en menneskesjæl.
Det kræver koncentration og selvfølelse -
- og meget andet at blive en god tennisspiller.
Og det er kirkens ansvar at hjælpe børn med at vokse op.
Hic est enim calix sanguinis mei -
- novi et aeterni testamenti: mysterium fidei:
Qui pro vobis et pro multis effundetur -
- in remissionem peccatorum.
Haec quotiescumque feceritis -
- in mei memoriam facietis.
Ja, det vil jeg gerne. Okay.
- Hvad hedder du? - David.
- David hvad? - Kun David.
Hvorfor følger du efter mig?
Jeg plejede kun at skøjte i weekenden -
- og kun med min familie.
En aften sad vi ved middagsbordet, og min datter, Kate -
- som var 12 år dengang, sagde, at vores måltid ...
... var som at være i et hajakvarium.
Det var min kone og jeg blevet til: Et hajakvarium.
Nu står jeg på skøjter alene, også i løbet af ugen.
Men det er ikke det samme længere.
Jeg hedder Tanistone til efternavn.
Det var også min mors efternavn.
Hvorfor følger du efter mig?
Har De ikke gættet det endnu?
De er forbindelsen mellem mig og roden til alle mine problemer.
Hvad sker der?
Hvorfor vil De og paven så gerne knalde mig?
Fordi De så gerne ville knalde de uskyldige børn.
Det er injurier og ærekrænkelse. Jeg kan anmelde Dem i morgen tidlig.
De har ingen beviser mod mig. Hvad er det, De vil?
Hvad vil Pius XIII have af mig?
Paven ønsker at høre sandheden.
Sandheden er, at jeg kender Lenny Belardo godt.
Vi delte magten i New York i årevis.
Og han har altid misundt mig.
Han misunder mig min karisma, for den egenskab mangler han.
- Det er den eneste sandhed. - Vær nu fornuftig.
Paven misunder ikke en syg gammel præst -
- som er tilintetgjort af alvorlige anklager.
Deres teori holder ikke.
Nu skal De høre, fader Gutierrez: De er ligegyldig.
De kan blive i Queens, til jeg dør. Det forandrer ingenting.
Paven kan ikke komme til bunds i sagen med mig, og det ved han.
Det ville føre til et ragnarok.
Jeg har ondt af Dem, Gutierrez. De har kun en birolle -
- i et billigt amatørstykke, som Deres pave har sat op.
David ... Er Kurtwell din far?
Husker De den pige, der løb på skøjter i aften?
Det var noget særligt, for De og jeg var de eneste i verden, der så det.
Jeg følte mig tæt på Dem. Deres fortvivlelse var den samme som min.
Da tænkte jeg: "Jeg stoler på den mand."
Ja, jeg tænkte: "Her er et godt menneske."
"Og jeg er også et godt menneske."
"Så jeg vil fortælle ham, hvad han vil vide."
Ja.
Kurtwell er min far.
Men det er ikke pointen. Pointen er rædslen.
Jeg er ikke bange for at dø -
- men da jeg lider af højdeskræk -
- er jeg bange for at blive løftet ud herfra -
- gennem hullet i væggen og hænge og dingle i luften.
Bare rolig. Jeg er der for at trøste dig.
Så rejser jeg tilbage til Rom.
- Skal du tilbage til Rom? - Ja. Mit arbejde er færdigt.
- Kom og sig farvel til mig nu. - Jamen, jeg rejser ikke endnu.
Nej. Kom og sig farvel til mig nu.
Træk vejret, Bernardo. Det er mig, der skal dø.
- Lad nu være ... - Vi indånder den samme luft.
Gå nu, alle sammen.
Nej, ikke dig, Lenny.
Sig det. Bare denne ene gang.
Lad mig dø i viden om, at jeg ikke har troet på Gud forgæves.
Sig det, Lenny.
Okay.
- Kom, så besøger vi Billy. - Helst ikke. Jeg er bange.
Det skal vi! Billy er din ven.
Hans mor er døende, og han har brug for dig.
Tak, fordi De kom, søster Mary.
Billy, dine venner er her.
Kom. Nu skal I få en forfriskning.
Søster Mary? Må jeg sidde hos Billys mor? Jeg vil bede for hende.
Naturligvis.
Herre, vi må tale om Billys mor nu.
Vi må tale sammen, du og jeg. Og ingen andre kan høre os.
Billys mor lever endnu.
Det gør din mor også.
Og du skal nok finde hende.
Og nu ... endelig ...
... er det tid til at dø.
Sæt mig tilbage! Sæt mig ind igen!
Hvad skylder jeg æren?
Jeg skal føre Dem til Vatikanet, hvor De bliver stillet for retten.
Vort fly afgår i morgen eftermiddag.
Det er bare spild af tid for os begge to.
De har ingen beviser, De og Deres pave. Ingen.
Kun en masse sludder fra en galning -
- der går rundt med orange hår. Ingen vil tro Dem.
Vi har ikke kun det vidneudsagn.
Ikke det? Hvad mener De ellers at have?
Det er Kurtwell. Davs, Lenny.
Du lod den ringe, men jeg ved, at du ventede på opringningen.
Skal jeg virkelig komme til Rom og dømmes?
Jeg er bange for, at det er uundgåeligt.
Så snart jeg lander i Rom -
- vil alt, hvad jeg ved om dig, komme i alverdens aviser.
Værsgo. Verden vil nok synes om det.
Verden er altid parat til kærlighed.
Det er ærkebiskop Kurtwell. Er det ubelejligt?
- Det kommer an på. - Jeg har oplysninger om paven.
Og jeg kan bevise det. Det er faktisk mere end informationer.
Det er en tikkende bombe.
I så fald er det særdeles belejligt, især for en journalist.
Hvad drejer det sig om?
Jeg siger det ikke i telefonen.
Kan De se, hvad jeg mener?
Breve, som vores pave har skrevet til sin kæreste i Californien.
Vi har en pave med et aktivt følelsesliv.
- Hvor har De dem fra? - Jeg overtog Belardos stilling.
Jeg fik også hans skrivebord. Han havde glemt brevene i en skuffe.
- Har De læst dem alle? - Kun de relevante passager.
De erotiske. Dem, der beviser, at Belardo har haft en kvinde i årevis.
De burde have læst dem alle og omhyggeligt.
I det sidste skriver han, at han aldrig vil sende brevene -
- fordi han er gift med Gud.
Har De bevis for, at de er afsendt? Kuverter med stemplede frimærker?
Nej, det har jeg ikke.
I så fald er det her ikke nyheder, ærkebiskop Kurtwell.
Ingen bombe og ingen skandale.
En samling breve, der aldrig er blevet sendt, er ikke nyt.
Det er bare litteratur.
Pak kufferterne og tilkald chaufføren.
De har ingen bil længere.
Jeg har bedt om at få den konfiskeret.
Statssekretæren har accepteret min anmodning.
Vi tager toget til lufthavnen.
- På én betingelse. - Og hvad er det?
At vi sidder i bageste vogn.
Den er sikrest.
Hvad er smukkest, min elskede? Mistet eller fundet kærlighed?
Le ikke ad mig, min elskede.
Jeg ved godt, at jeg er kejtet og naiv, når det gælder kærlighed -
- og at mine spørgsmål er som hentet ud af en popsang.
Denne tvivl overvælder mig og underminerer mig, min elskede.
- At finde ... - Daniel!
- ... eller tabe. - Klæder den mig?
Folk omkring mig klynker. Har de mistet eller fundet kærligheden?
Jeg ved det ikke.
Det kan en forældreløs ikke.
En forældreløs savner den første kærlighed, til forældrene.
Det er kilden til hans klodsethed og naivitet.
Du sagde til mig på den øde strand i Californien:
"Du må godt røre mine ben." Men det gjorde jeg ikke.
Det, min elskede, er tabt kærlighed.
Derfor er jeg aldrig holdt op med at spekulere på, hvor du blev af.
Og hvor du er nu.
Du, det lysende glimt i min forspildte ungdom -
- har du mistet eller fundet kærligheden?
Jeg ved det ikke. Og jeg finder aldrig ud af det.
Jeg kan ikke engang huske dit navn, min elskede.
Og jeg har ikke svaret.
Men sådan forestiller jeg mig det:
I sidste ende, min elskede, har vi intet valg.
Vi må og skal finde.
Nu skal mor vise jer noget, I ikke vidste, at jeg kunne.
Tekster: Neel Rocco www.sdimedia.com